СЕРІАЛ NETFLIX
ЦЕЙ СЕРІАЛ Є ХУДОЖНІМ ТВОРОМ ЗА МОТИВАМИ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
УСІ ПЕРСОНАЖІ СТВОРЕНІ ІЗ СЮЖЕТНОЮ МЕТОЮ.
25 ТРАВНЯ 1997 РОКУ ВРОЦЛАВ
Те, що місто, мером якого я є, відвідає Папа Іван Павло II,
є надзвичайно великою честю.
Згодна з вами.
Пане мер, чи відомий точний розпорядок візиту?
Ми хочемо привітати Папу по-особливому.
Сподіваюсь, погода не підведе
і все пройде належним чином.
Ми працювали над графіком візиту більше року.
Якщо коротко — я очікую, що це стане великим святом для нашого міста.
Схрестимо пальці, пане мер.
Дякую.
ТЕРМІНОВО: «ЗАГРОЗА ПОВЕНІ У ВРОЦЛАВІ Й НА ПІВДЕННОМУ ЗАХОДІ»
ЗА ДОСЛІДЖЕННЯМИ Д-РА НАУК Я. ТРЕМЕР
…папамобіль вирушить сюди.
Панове, 1200 поліціянтів, солдати, цивільна оборона…
Думаю, для Папи цього достатньо.
Крім того…
Перепрошую, дозвольте?
Продовжуйте, полковнику.
Дякую, воєводо. Ми захистимо його в класичний спосіб: кордонами.
Серед натовпу будуть спецагенти у цивільному.
-Все правильно, командире Таларек? -Саме так. Відправимо найкращих.
Є лише одне слабке місце.
Тут дорога звужується, біля Щитніцкого водозливу.
На березі ведуться роботи.
Треба закрити цю ділянку для публіки.
Так і зробимо.
До речі, щодо водозливу: ми готові до повені?
Якої повені?
Дощів нема. У нас засуха.
Хто це написав?
Тремер?
Хто він такий?
ЧЕРЕЗ ШІСТЬ ТИЖНІВ
ВІВТОРОК, 8 ЛИПНЯ 1997 РОКУ ВІСЛЯНСЬКІ ЖУЛАВИ
Мойє!
Бляха!
Назад…
Назад.
Оце я маю зір!
Гарний екземпляр, еге ж?
Що вас так засмутило? Їх треба вистрілювати.
Прутня собі відстрель.
Що ти сказала?
-Вона була з дитинчам. Тварюко. -Ти сказилась! Курва…
Бісять мене такі люди. Показуй документи!
-Які документи? -Мисливську ліцензію, бляха-муха.
Яку ліцензію?
-Не торкайся мене… -Оцю, бляха, ліцензію!
Ходімо! Мойє, Шельмо!
Шельмо!
О! Я привіз вам газети.
Як цей мотоцикл дістав…
Брухт старий.
Як справи?
Треба сьогодні поїхати в місто.
В мене закінчується метадон.
Нащо ти досі п'єш його?
КАТАСТРОФА: ПОЛЬЩУ ЧЕКАЄ ПОВІНЬ ТИСЯЧОЛІТТЯ?
Він більше тобі не потрібен.
Годі вже, добре?
Дарма ти вмовив мене на цю фігню.
Це найкраще, що я зробив у житті.
Крім того, ти ж не хочеш, щоб я була
таким же стервом, як моя мати.
Якщо вона ще стервозніша за тебе,
то я радий, що ми не знайомі.
Навзаєм!
Оце ти накурила.
А як щодо твоєї коптильні? Всі Жулави просмердів.
Хто це?
Ідіот, що застрелив лань.
Вона була з оленям.
-Це тому ти так бісишся? -Так.
Може, ми теж зробимо оленятко?
Я ще в душі не була.
Тому ти мене й збуджуєш.
Ім'я та прізвище!
Ван Гук. Ар'єн Ван Гук!
Ван Гук?
Я шукаю людину на ім'я Тремер!
Це я!
Я Тремер!
-Ви? -Так!
Тоді ви мусите летіти з нами.
-Летіти? -Спокійно, Ар'єне.
Що ти робиш?
Я маю допомогти їм.
Шановний, не сердьтесь так. Ви незчуєтесь, як вона повернеться.
Ходімо!
Я бачив коптильню Ван Гука.
Де він цього навчився? Не в себе вдома, так?
-А чому ні? -У них немає лісів.
Там немає… чим коптити рибу.
Боїтеся літати?
Сам по собі політ не страшний.
А от приземлення… Це найгірше.
Ваша правда.
ВРОЦЛАВ, СТРАХОВІЦЕ
Підполковник Мачьошек, мій заступник.
-Вітаю. -Вітаю.
Сідайте в машину, будь ласка.
Сядеш позаду.
-Вони їдуть у затоплену зону? -Ні! Беруть участь у навчаннях НАТО.
-А мішки з піском? -Це для укріплення окопів.
Від Святого Отця.
Він відвідав нас на початку червня.
Ви не повірите, яка то скромна людина.
Лило як з відра, правда, Мачьошку?
Саме так!
А він стояв собі у своїй шапочці із цим… китичкою
і слухав наш духовий оркестр. Чесне слово,
просто щоб нікого не образити.
А ви у Бога вірите?
Не дуже.
-Що, давно не були у Вроцлаві? -Так.
Ой, тут зміни, великі зміни.
БЕЗХМАРНЕ МАЙБУТНЄ ПОЛЬЩІ ЯКУБ МАРЧАК
Чому так довго? Всі вже тут.
Хотів показати місто пані Тремер.
Вона не на екскурсії.
-Добрий день. -Привіт.
Я розумію, що це з міркувань безпеки.
Але 20-й поверх? Не занадто?
Ваш штаб поруч із телецентром?
Так. Тому і 20-й поверх.
Друзі мають бути близько, а вороги — ще ближче.
ТЕЛЕКАНАЛ «МЕРКУРІЙ»
Добрий день!
Доброго дня всім!
Це пані Тремер.
Я всіх представлю. Доктор Славомір Ґура.
Відповідальний за Спеціалістичну лікарню у Вроцлаві.
Вітаю.
Керівник поліції Анджей Таларек.
-А це наша… -Даруйте.
…наша штабна асистентка, Майя Крук.
-Вітаю. -Прошу, сідайте.
Добре.
Ви вже знайомі з полковником Чацкі і підполковником Мачьошком.
А це наші експерти-гідрологи.
Професор Ян Новак.
Директор Департаменту гідрогеології Нижньої Сілезії.
А це — доктор Пєпка.
Я був проти того, щоб вас турбувати.
Ми непогано справляємось.
-Нам не потрібна допомога. -Так…
Ви чули про останні дослідження професора Новака?
«Конуси виносу й протиповеневі заходи
у ніжній течії річок».
Це революційна робота у методиці боротьби з повенями.
Але Вроцлав розташований у середній течії річки, так?
Голова Пожежної служби Кольскі скоро приєднається до нас.
Також ми чекаємо мера.
-А ви, пане Марчак? -Перепрошую?
Ви тут для чого?
Я виконую обов'язки воєводи.
А де сам воєвода?
Поїхав у США укладати договори для воєводства.
О. Дуже вчасно.
Ви навчалися в Утрехті, правда?
Докторантура?
Але постдокторантуру не закінчили?
Бо ви замолода.
Все правильно.
Для мене практика важливіша за теорію.
А чому Нідерланди?
Чим вас не влаштовувала Польща?
Тут немає кофішопів.
-Що? -Кофішопів нема!
Добрий день!
Даруйте, що запізнився.
Скрізь робота кипить.
Пане мер, це пані Тремер.
А! Ваш факс мене мало до інфаркту не довів.
Я лише зробила висновки на основі різних джерел.
Пан Марчак багато розповідав про вас.
Ніяк не міг мене нахвалити?
Точнісінько.
Добре, почнемо. Бо часу в нас обмаль.
Професоре, ви маєте свіжу інформацію?
За моїми розрахунками, Вроцлав може спати спокійно.
Вночі було затоплено Клодзько.
Його затоплює принаймні раз на 10 років.
-Нічого надзвичайного. -Але вода наближається до Вроцлава.
-Клодзько — то не Вроцлав. -Це навіть гірше.
Чому?
Клодзько затоплюють гірські повені.
Вода бурхливо входить у місто, але швидко йде.
У Вроцлаві ж, якщо річка виходить з берегів,
вода залишається. Вона не спадає. Їй нема куди дітись.
Але паводка у Вроцлаві не буде.
Чи відомий поточний рівень води?
Так. Є незначне перевищення контрольних рівнів.
Не дуже незначне: на кільканадцять сантиметрів.
На скільки саме?
Незначно.
Панове, поясніть, будь ласка… У протоколі протиповеневих заходів…
На котрому ми зараз пункті?
Я поясню. Ми на першому пункті.
Шлюзи підняті, водозливи очищені.
Зараз ми спускаємо воду Дзержонюві.
І це все, що ви робите для попередження повені?
Протокол підготував професор Тойфель, гігант гідрології.
Дуже добре. Але це було у шістдесяті.
Ви до всього підкопуєтесь.
Панове, прошу!
Усіх нас хвилює те саме, так? Безпека нашого міста.
У нас немає згоди щодо того, як повінь торкнеться Вроцлава.
Вас запрошено для того, щоб ви надали консультацію.
Вона зачепить Вроцлав доволі сильно, пане мер.
Ви можете дати точну відповідь?
Котрі лікарні під найбільшою загрозою?
Точної не дам, адже я ще не змоделювала ситуацію.
Щойно зроблю це — відповім на ваші запитання.
І це розвіє всі сумніви, раз і назавжди?
Мова йде про потужну стихію.
Однозначна відповідь неможлива. Ані зараз, ані в майбутньому.
Нам мало відомо про Одру.
Вона наша лиш 50 років, так?
То ви не дасте нам відповідь?
Я правильно розумію?
Я дам відповідь. Але не одну. І не однозначну.
Ну гаразд… Тоді ми наймаємо вас, пані Тремер.
Добре. Але мені потрібні дані.
Пропускна здатність русла.
Швидкість течії Одри — тут і у верхній частині.
І найголовніше: мені потрібні актуальні мапи.
Тоді розрахунки будуть точні. Найбільш точні.
Дякую.
-Ми надамо всі дані, так? -Так.
Дещо я маю виміряти сама.
Перепрошую, але як бути з резервуаром у Дзержонюві?
-А що з ним? -Треба спустити воду.
Як так? Це мало б уже відбуватись.
Так, але там керівник… Трохи підгальмовує.
Відмовляється впускати моїх людей.
Я цим особисто займуся, пане мере.
Бувайте!
ПОЖЕЖНА ЧАСТИНА
Панове, всі знають свої задачі.
-До завтра. -Бувайте.
Фіговий день, так?
Звичайний день.
Вітаю, я Єва Руджік. Репортерка з «Меркурій ТБ».
Ясміна Тремер.
Ти новий гідролог Марчака?
Так.
Співчуваю.
Готуйся до баталій зі стариганями.
Це я вже знаю.
Слухай, не знаєш, де тут можна спокійно покурити?
Звісно.
Деякі речі не змінюються, правда ж?
Речі — ні, а люди — буває.
Бачила твій передвиборчий плакат.
Доволі консервативно як для анархіста.
Не можна все життя пити дешеве вино.
Краще чекати команд від керівництва?
Нащо ти привіз мене сюди? У вас прекрасні експерти.
Ти тут, бо добре знаєшся на своїй справі.
Тільки тому. Зрозуміло?
Я тепер інша людина.
Я лиш питаю, чи ти зрозуміла.
Як там було?
«Конуси виносу й протиповеневі заходи…
…у нижній течії річок».
-Так, епохальна робота. -Так.
Ну добре.
Бувай.
Яско!
Будь ласка, не облажайся.
Кубо…
-Алло! -Привіт…
Привіт, коханий.
У тебе все добре?
Я лиш хотіла почути твій голос.
Мені самотньо без тебе. Коли повернешся?
Це буде довше, ніж я думала.
-Довше? -Так.
Ти собак годував?
Так. Мойя заснула на твоїй подушці.
Я вже за тобою скучила.
Люблю тебе.
Я тебе також.
Літали колись військовим вертольотом?
Ще ні.
То, може, вас підкинути?
Може.
-Всі дівчата так кажуть, а потім… -Добрий ранок!
Добрий ранок. Добре спали?
-Можна й так сказати. -Прошу.
СЕРЕДА, 9 ЛИПНЯ 1997 ПІВНІЧ ВРОЦЛАВА
Кілька років тому дамбу було укріплено.
Добре! Але чому ці дерева досі тут?
-Вони завжди тут були. -Я знаю.
-Вони ще німців пам'ятають. -Угу.
Вам не здається, що з ними тут красивіше?
-Тінь є. -Так, так.
-Що ви робите? -Лягайте.
Це не прохання, це наказ.
Відчуваєте їхній рух?
Так. Якщо вода підніметься на два метри, то, з такою швидкістю,
дерева розвалять ці насипи, як замки із піску. Розумієте?
Добрий день!
-Добрий день. -Ми від воєводи.
-Яка швидкість? -Звіт буде готовий увечері.
Два метри на секунду вже є?
Одна ціла, дев'ять десятих у центрі.
Годину тому було один і вісім.
-А течія? -Близько 2500 кубів.
Наскільки близько?
Дуже близько.
КЕНТИ
ВОДНА СТАНЦІЯ В КЕНТАХ
РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА
Зупиніться.
Можете присісти за тим деревом.
Я не підглядатиму.
Я зараз повернусь, добре?
Перепрошую!
Гей!
-Добрий день! -Добрий.
Прекрасний будинок.
Дякую.
Найстаріший в цих краях.
Давно це дерево пожовтіло?
Недавно. Думаю, це якісь шкідники.
У вас є підвал?
Ви з будівельної комісії?
Хіба схоже?
Я гідролог із Вроцлава. Ясміна Тремер.
Я відстежую рівень ґрунтових вод.
Можна оглянути ваш підвал?
Ви живете тут?
Тут живе мій батько. А я — за кордоном.
-І давно ваш батько тут живе? -З кінця війни.
Можна з ним поговорити?
-Ні, він у лікарні. -Вибачте…
Чому ви питаєте?
Просто він міг би розповісти, що тут було під час минулих повеней.
Він повернеться за два тижні.
Прошу.
Зовсім мокра.
Справді?
Тиждень тому було сухо.
Як не срачка, то пердячка.
Ваш тато — рибалка?
Де там! Він ненавидить рибу.
Даруйте, я маю подзвонити, а зв'язок є лише там.
Звісно.
А що це за віадук?
Залізничний.
До війни там їздив поїзд Ополе–Вроцлав.
До побачення!
Добрий день, це Анджей Рембач.
Хотів спитати, як там мій батько.
ВОДОСХОВИЩЕ У ДЗЕРЖОНЮВІ
Перепрошую! Де знайти керівника?
Він десь там.
Пане Воронь!
-Що відбувається? -О, вітаю!
Невже не знаєте? Регата «Золотий кіль».
Що? На нас сунеться повінь!
Я наказував спорожнити сховище.
-Так, я розумію, але… -Ніяких «але»!
Негайно спускайте воду!
А як бути з підмостками і сценою?
Хлопці вже тиждень працюють.
-Які ще підмостки? -Але…
Це остаточне рішення. Ухвалене нагорі.
Добре. Я зрозумів.
Остаточне.
Все зробимо!
Як тільки зможемо.
Як тільки зможете, пане Воронь? Негайно!
Негайно…
А щоб мені…
Я ж казав: гальмує.
Сонячне дев'яте липня…
Ось твоя кава.
І канапки.
-Візьми яєць. -Нащо мені яйця, мамо?
Зробиш собі яєшню після зміни.
Буду через п'ять хвилин.
КРАМНИЦЯ «У БАСІ»
-Бувай! -Вітаю!
-Добрий день! -Он ти де!
Добрий день, пані Басю. У мене список.
Ой, боженьки.
Маєте хліб на заквасці?
Залишила для тебе два буханці.
-Чудово. -Ось, прошу.
Що тут ще? Ага…
Паштет, сир…
-Ще візьму воду. -Добре.
-Пані Барбаро… -Так?
Маю до вас прохання. Розумієте…
Справа в тому…
Кубо, я слухаю радіо.
Я знаю, що в тебе сила-силенна роботи.
Я тобі допоможу.
-Дякую. -Чекай! Я ще дещо маю для тебе.
Дещо особливе.
-Я взяв один пакет. -Добре.
Ого! Низький уклін вам!
-Кубо, це ти? -Так, так!
-Я не чекала тебе сьогодні. -Журнали…
Як справи в політиці?
Розповідай. Розваж стару.
Собаки гавкають, караван іде. Все по-старому.
-Точно? -Так.
Кубо…
Допоможеш мені підвестись? Чекай…
Треба хоч трохи рухатись.
Пролежні не дають мені спати.
Зараз…
Вдалося!
Облиш, я сама все зроблю.
Добре.
Ти часом не знаєш, коли вже прийде та фізіотерапевтка?
Вона у відпустці до кінця липня.
Що ж тоді буде зі мною?
Все буде добре.
Все буде гаразд.
-Я кілька днів не буду заходити. -О боже…
Роботи багато.
Але я говорив із пані Басею. Вона допоможе і займеться всім.
Ненавиджу її. Вона надто доскіплива.
Це й на краще.
Сьогодні вона приготує обід.
Я маю йти.
Хочеш ще щось мені сказати, Кубо?
Кажи!
Ні, нічого, пані Лено.
Я піду. Бувайте.
Шкода.
Дякую, бувай!
Мости вистоять. А от дамба з деревами — ні.
Пані, там усе вистоїть.
Крім того, протокол не передбачає дій для 3600 кубів на секунду.
То, може, варто їх додати?
Можете так не стукотіти?
Ми мали тижні на підготовку.
Тижні.
Зараз приєднаюсь до вас!
Добрий день. Даруйте, що спізнився.
Де ви були?
Мав важливі справи, пане мере. Але я вже тут. Не хвилюйтесь.
Що сталось?
Пані Тремер каже, що Вроцлав затопить.
Скажу ще раз: це вигадана гіпотеза.
Швидкість не перевищить 2700.
Вона вже складає 2500.
А під Вроцлавом стільки ґрунтових вод, що дерева жовтіють.
-Відділок поліції затопить? -Де?
На вулиці Подвале.
Ні. В небезпеці район Пшє Поле і північні райони.
-А центр міста? -У відносній безпеці.
Досить цієї маячні.
Остання повінь у Вроцлаві була у 1903 році.
У Вроцлаві є водний вузол й укріплені дамби.
Ці розрахунки — нісенітниця!
То нащо ви кликали мене, якщо ви так розумні? Нащо?
Вас запросив не я, а пан Марчак.
То нам треба евакуйовувати лікарню на Трауґутта? Перепрошую.
Пане Новак, треба евакуювати лікарню на Трауґутта чи ні?
-Можна це роздрукувати? -Ось ваша нісенітниця.
Стривайте… Прошу всіх заспокоїтися.
Ми зібралися з конкретною метою.
Важливо працювати разом. А ще важливіше…
Перепрошую!
-Слухаю. -Я привіз піцу.
Господи, ви що, замовили піцу?
Мої вітання.
А що? Пепероні.
Полковнику, відвезіть мене додому.
Мачьошку, викликай вертоліт.
Слухаюсь.
Наробили галасу — і тікаєте?
Нащо лякати людей і верзти такі дурниці?
Яско!
Дякую всім, хто прийшов.
Повернемось до наших обов'язків.
Пані Тремер дуже нам допомогла.
Що б ти зробила на моєму місці?
Удавала б, що не бачила.
Я маю на увазі не метадон.
Я про повінь.
Я б відкрила дамби, щоб дати дорогу воді.
Тобто?
Щоб вона пройшла повз Доманево. Там ідеальний рельєф.
Як вже робили колись.
То нам треба підірвати дамбу?
Хіба вона не захищає від повені?
Вона підіймає рівень води і допомагає лиш при помірних паводках.
А в разі сильної повені від неї сама шкода.
-А саме така загрожує Вроцлаву. -Ти певна, що це допоможе?
-Тут ні в чому не можна бути певним. -Кажеш, Доманево?
Так!
Де ми знаходимось?
Перед Доманево.
Ви певні?
Так.
Як це?
У Доманево немає греблі. Немає будівель.
Шановна, я добре знаю, де ми зараз.
Греблю збудували кілька років тому, для подачі води на молокозавод.
Це оті от будівлі.
ТОПОГРАФІЧНА КАРТА: 1967 РІК
Бляха-муха.
-Треба повертатись. -Що?
Розвертайтесь! Негайно!
Що ти тут робиш?
Хто це?
Постав на паузу. Зараз повернусь.
-Є проблема. -Яка проблема?
Дуже велика.
Як це так — карти застарілі?
Це ти мені скажи. Вони ще з часів операції «Дунай».
То що це означає?
Те, що ділянки біля річок змінились.
-І що? -Поглянь на карти, які ви мені дали.
У Доманево немає греблі.
Її збудували для заводу «Латка», якого тут також немає!
Можеш пояснити зрозуміліше?
Бляха… Мої розрахунки тепер до дупи.
Підрив дамби в Доманево не допоможе.
От срань.
Ти ж казала, що це єдине рішення.
Вже віддано всі накази.
Кубо, зараза, ви дали мені старі карти!
Мій експертний висновок чинний для 1967.
-Тату, мені ще довго чекати? -Кларо, іди додому.
-Добрий вечір. -Іди в квартиру.
Як знадоблюсь — буду в готелі «Одра».
Що це за жінка?
Колега з роботи. Гідролог.
Чого вона хотіла?
Не зараз, дорогенька.
Пане полковнику!
Чацкі слухає. Алло?
Алло, полковнику.
Полковнику Чацкі!
Алло?
Алло!
Нічого, бляха, не чую.
Ну добре, Марку. Розганяй людей — і бабах.
Підривай все на хрін.
ПІД ЧАС ЗЙОМОК ЖОДНА ТВАРИНА НЕ ПОСТРАДЖАЛА.
СЕРІАЛ Є ХУДОЖНІМ ТВОРОМ ЗА МОТИВАМИ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ.
ПЕРСОНАЖІ ТА ПОДІЇ ВИГАДАНІ ДЛЯ СЮЖЕТНИХ ПОТРЕБ.
Переклад субтитрів: Олег Колесніков.